334 



l.inipa, lilltlcss den \\v\l och hållll förvandlades 

 till kolsyiad kalk. För alL vara riilL .saker, alt 

 dni icke förlorat naqoii kolsyra, ölVcrgöls dcil 

 iiu-d iiaqra droj)j)ai- upplöst kolsyrad afnmoiiiak, 

 och uppvärmdes LiU aiiunoiiiakcns rullkoiuli^a för- 

 jagande, hvarvid massan likväl aldrig tilltog i vigt, 

 om den oxalsyrade kalken hlifvit försiktigt och 

 icke för starkt glödgad. Ofta innehöll denna kalk 

 några spar af mangan; den upplöstes då i mycket 

 utspiidd salpetersyra, hvarvid mangan återstod 

 oupplösl. 



Vätskan som återstod rftcr kalklällningen, af- 

 dnnstades till mindie voluni , försattes med nå- 

 gra droppar saltsyra, på det icke t\cn svårlösta 

 oxalsyrade talken skulle krystallisera under eva- 

 poration, hvarefter den försattes med en lösning 

 af kolsyradt kali i sådant öfverskott, att alla ani- 

 Dioniaksalter kunde fullkomligt sönderdelas. Den 

 afdnnstades, i temligen staik hetta, till torrhet, 

 öfvergöts med kokande vatten, och kokades der- 

 mcd något. Den på detta sattet erhållna lalkjor- 

 den var tung, lätt att utlaka och då tvättninj^en 

 skedde med varmt vatten, var den redan efter 

 några timmar fullt uttvåttad; den hade icke egen- 

 skapen alt lösas af tvättvattnet, hvilkeu så ofta 

 förorsakar förluster i halten af magnesia hos talk- 

 haltiga fossilier. Den erhållna talkjorden glödga- 

 des starkt och vägdes, upplöstes sedan i utspädd 

 saltsyra, hvarvid vanligen en liten qvantitet ki- 

 seljord återstod oupplöst. Lösningen neutralise- 

 rades med ammoniak och mangan fälldes med 

 hydrothionammoniak. Den sistnämnde hlef icke 

 återupplÖst, emedan den var närvarande i myc- 

 ket ringa qvantitet, utan den glödgades endast 

 starkt. 



