33i 



den sig för bläsröret alldeles så som de först- 

 nämnde. Likväl förekomma vid Sala än flere Sah- 

 liter, som halva en beit annan sammansättning 

 ocli ett alldeles olika förliåilande i kemiskt hän- 

 seende, fastän de till sitt yttre likna den af 

 mig undersökta. Då dea heskrifna Sahliten smäl- 

 ter för bläsröret, likasom alla Malacoiilber af lika 

 sanimansättning, äro de Öfriga Saiiliterne nästan 

 alldeles osmäitiiga och sintra blott något ihop i 

 kanterna, om de påblåsas i pulver. Inlagde i 

 en liten kolf, svartna de i början, men få hvifi 

 färg i öppen eld. Desse Sahliter hafva lika färg 

 med den beskrifua; men deras glans är mycket 

 svagare, och dei'as hårdhet så liten, att de stundom 

 låta repa sig med nageln, då den andra Sahliten 

 ger gnistor med stål. De sitta i kaikspat och 

 äro vanligen genomdragne med ådror af blyglans. 



Desse Sahlite^'s analys har kostat mig myc- 

 ken möda, innan jag hann lära känna deras rätta 

 natur, Jag skall i största korthet meddela de 

 undersökningar jag derpå anställt, för att visa att 

 deras resultat icke kunna föranleda till andre slut^ 

 gatser, än de jag deraf dragit. 



En ibland de renaste stuiFer af denna Sahlit 

 fanns i Hr Prof, Berzelii Mineralkabinett, Af den- 

 na stulF erhöll jag så stor qvantitet, att den var 

 fullt tillräcklig för den kemiska analysen. 



Renad från vidhängande kaikspat med myc- 

 ket utspädd salpetersyra, förlorade denna Sahlit 

 i glödgning vid åtskilliga försök, 4»i5; 4,9^y 4>^4 

 och 4' 1 1 procent i vigt. Detta af viker redan 

 piycket från de Öfriga Malacolithernas föjhällande, 

 ty de förlora aldrig mer än i piocenl i glödgning *). 



*) Den hårda Sahlitens förUi,st i glödjj[ning, utgör endast 

 o, 12. Den första varieteten af Malacolithen frän Björn- 



