33a 



DcL glöclgndc Fos.silct, som Iiadc I)riiii furg, g.if, 

 efter analyscji, loljande rcsuitat: 



Illllrr syiti 



Kiseljord . . 63, :>i. •5'>7<^ 



Kalkjoid . . 5, 1 8. I, fr). 



Talkjord . . :>(>,:»(). jo, i(). 



Jornoxidul . /\,^(), t)>99« 



Mangan . . 0,8,7. 



<;9,8;;. 



Man ser lydligf, alt liiir Ijjihcs cit stort öf- 

 vcrskott at kiseljord, och att donna Saldit icke är 

 ett bisilicat. Denna afx ikclsc IVan en allmän 

 regel, pa hvilkcn )ag vid livar och en af de an- 

 dra analyserna hade vunnit ny Lekräftelse, väck- 

 te min synnerliga uppmärksamhet. Jag repete- 

 rade analysen ännu två gånger, men jag erhöll 

 alltid samma resultat. Då jag destillerade smärre 

 stycken af stenen i en liten apparat, erhöll jag 

 vatten, som icke visade någon verkan på reactions- 

 papper. Jag midersökte denna Sahlit på flusspat- 

 syra, hvarvid jag smälte den med kolsyradt natron, 

 utlakade massan med vatten, alVlunstade vätskan 

 lill mindre volum, afskilde den kiseljord som nf- 

 satte sig, öfvermättade vätskan med saltsyra, för- 

 satte den med ammoniak i öfverskott, och blan- 

 dade den med sallsyrad kalk. Men jag erliöll lik- 

 väl ingen fällning af flusspat, icke en gång efter 

 flere dagars förlopp, och endast clt spår af kisel- 

 jord afsatte sig -"j. 



nivresveden, förlorar endast 0,12, den andra 0,22; 

 Hedenbcrgiten 0,7. (Den sistnämnde ger ett spår af 

 en sur vätska, som synes innehålla fl usspatsyra, då den 

 behandlas i glasrör för glasbläsare-larapa. 

 *) Den inkokade från kiseljord befriade vätskan, öfvei'göts 

 med en blandning af svafvclsyra och alkohol, och an- 



