338 



analyserad uf VAUQUEr.m*) och den mörka pyro- 

 xrno IViHi Pareras, aaalyscrad afNonDKNSKiöt u'^^'^). 



De llcsta iJjiaiid de pyroxciicr jag aiialyseraL, 

 voro smärre stycken, uLslagnt; nr storro massor 

 som voro derba och hade en Lydligt Jjladig ge- 

 nomgång. Genom erlarenhetea hade jag hlifvil ö^- 

 vertygad, alt fossilieriia i detta tillstånd innehål- 

 la mindre främmande hestandsdclar, än dä de 

 hafva krystalli.seriit iili elt främmande medium. 

 I delta fall äro väl krystallerne vanligen stora och 

 äga stora samt tydliga krysLallyLor, men emellan 

 lamellerne sitta ofta sä tydliga inblandningar och 

 så mänga spär af matrix, att de kunna upptäckas 

 med blotta ögonen. Uti den vackra ulkrystalli- 

 serade pyroxen frän Frascati, upptäcker man, re- 

 dan med blotta Ögat, mänga främmande inbland- 

 ningar, som det beväpjiade fÖrgäfves söker uti den 

 derba hvita malacolitcn frän Orrijervi, 



De pyroxener jag utvalt till mine analyser, 

 hafva alla, pä begäian, blifvit mäcto af Dr Mit- 

 scHKRMCH, som fuunit dem äga den rätta krystall- 

 formen. De hafva fem tydliga, bladiga genom- 

 gängar, efter sidoyterne af ett siK.-dt, fyrsidigt 

 prisma, efter den perpendiculära afskärningen af 

 den skarpa och trubbiga sidokanten och efter den 

 sneda ändytan, som befinner sig precist ofvanpå 

 den skarpa sidokanten. Sidoyternas lutning mot 

 hvarandra och den sneda ändytans lutning mot den 

 skarpa sidokanlen, förhöllo sig fullkomligt så, som 

 Hauy angifvit dem för pyroxen. Desse genom- 

 gängar hade malacoliten frän Orrijervi, den gula 

 frän Längbanshyttan, fastän de icke voro så tyd- 



*\ Journal des mines N. XXXI V. p. 176. 

 **) ^NoBDEXSKjÖLDs Bidiag m. ra. sid. 76. 



