mindre 'ymnig. — Då denna, från Did. pilifer 
väl skiljda växt, icke förr varit upptagen såsom 
någon egen art af Didymodon, och vi redan ega 
en annan med namnet latifolius, har jag begagnat 
det namn den förr burit som variation, för att ej 
onödigtvis öfverlasta synonymien.. De skiljas strax 
om man observerar bladnervens längd. D. pilifer 
har åtminstone de öfre bladens nerv utlöpande 
och bildande en hårudd, ofta ganska lång. D.spa- 
thulatus har icke en gång de öfversta bladen med 
utlöpande nerv, och ingen egentlig hårudd. 
163. Fissidens bryoides Hedw. på Funnesdalsberget. 
164. FWissidens osmundioides Hedw. i Ljungdalen, Fun- 
nesdalen och vid Malmagen. 
163. Fissidens taxifolius H. i Funnesdalen. 
166. Fissidens adiantoides H. vid Kålsätt, Funnesdalen 
och Malmagen. ; 
167. Diecranum strumiferum Ehrh. från Kålsätt till Malma- 
gen och Ljungdalen. 
1693 Dicranum virens H. träffades öfver hela pro- 
vinsen. 
169. Dicranum virens B IVahlenbergii Hib. (Dicranum 
FVahlenbergii Schultz. Oncophorus IVallenbergit 
i Brid.?) Vid Kälsätt. Bladen alldeles helbräddade. 
170. Dicranum Schraderi IVeb. et Mohr. vid Malmagen, 
Funnesdalen och Ljungdalen. 
171. Dicranum scoparium Hedwv. allmän. 
172. Dicranum subulatum H. På Hamrafjellet, Funnes- 
dalsberget och vid Ljungdalen. 
173. Dicranum elongatum Schwegr. (D. Sphagni Vg.) 
På Hamrafjellet och vid Ljungdalen. 
K. V. Acad. Handl. 1838. J 
