37 
det är just på de produkter, hvilka äro närmast 
de sista länkarna af denna kedja och hafva ett 
jemförelsevis större bestånd, vid de försök, för 
hvilka vi utsätta dem, som det bäst lyckats oss 
att studera det organiska föreningssättet, och ut- 
vecklingen af våra begrepp i denna väg har gått 
jemna steg med studium af de organiska krop- 
arnes metamorfos genom jäsning och torr di- 
stillation. Ett ytterligare fortsatt studiam af 
dessa skall säkert föra oss ännu längre i klarhet 
af åsigterna. 
Med ideen, att betrakta de syrehaltiga orga- 
niska produkterna såsom oxider af sammansatta 
radikaler, följer, att föremålen för den organiska 
kemiens bearbetning blifva någorlunda likartade 
med dem, som förefalla i den oorganiska kemien, 
nemligen: 
1:0 Radikaler. Den organiska naturen fram- 
bringar högst få icke oxiderade kroppar, t. ex. 
terpentin-olja, cedro-olja, stearoptén ur rosen-ol- 
jan; men om desse äro radikaler och kunna, 
utan förändring i sin sammansättning, förenas 
med syre, är icke kändt. Ett af de största hin- 
dren för denna teoretiska åsigt att göra sig gäl- 
lande ligger utan tvifvel deri, att den organiska 
naturen frambringar helfärdiga oxider, d. ä. fram- 
bringar på en gång radikalen och dess oxid, och 
dessa oxider låta icke, lika enkelt som de oor- 
ganiska, reducera sig af en annan kropps öfver- 
vägande frändskap till syret, hvarvid förhållan- 
den inträda, som metamorfosera den organiska 
oxiden på mångfaldigt sätt. Dessa metamorfo- 
ser, som för öfrigt gifva ett så stort intresse 
åt den organiska kemiens studium, skola alltid 
blifva ett, måhända ocöfverstigligt, hinder för 
frambringandet af isolerade radikaler. Vi måste 
