91 
af samma radikal äro bittills kände, t.: ex. tre af 
acetyl eller ättiksyrans radikal. 
De organiska oxiderna torde framdeles kan- 
na bringas i systematisk klassifikation, hvilket 
från en rent teoretisk synpunkt för det närva- 
rande är möjligt med ganska få. En större upp- 
märksamhet, fästad på radikalernes sammansätt- 
ning och klassifikation, kan möjligen dertill myc- 
ket bidraga. Jag vill anföra såsom exempel de 
feta syrorna, hvilkas radikaler innehålla samma 
antal kol-atomer, men variera på to 2; dr oLstv. 
eqvivalenter väte") Emedlertid - saknas ännu 
nära helt och hållet -materialier för en sådan 
systembyggnad. Vi kunna intet annat göra, 
än flitigt samla dylika för framtidens begag- 
nande. 
i en vetenskap, der ingen gräns för antalet af behöf- 
liga nya namn kan förutses, förtjenar det afseende. 
Förmågan att uppfatta den bäst passande grundom- 
ständigheten för valet af en benämning, och att se- 
dan från ett visst språk derefter bilda ett välljudan- 
de namn, fordrar ett eget konst- och språk-sinne, 
som icke är hvar och en gifvet, och velenskapsman- 
nen gör dervid ofta bäst alt begagna språkforskarens 
biträde. — Sedan namnets hufvudstafvelser äro gif- 
na, återstår att med ändelsen utmärka alt det till- 
hör en radikal. För radikaler af kol och väte har 
den mindre välljudande ändelsen y! kommit i bruk, 
för radikaler af kol och qväfve har händelsen gjort 
ändelsen på an gemensam, i cyan och paraban (Me- 
lon torde böra ändras till Mellan, helst ordet melon 
har en annan allmänt känd betydelse), för radikaler 
af kol, qväfve och väte, torde en annan böra väljas, 
t. ex. en (ene). Så kan man kalla urinsyrans radikal 
Lithen och syran Lithensyra, urinämnets Uren och 
urinämnet Urenoxid. 
”) Årsb. 1838, p. 289. 
