929 
citronsyradt natron och citronsyrad baryt, upphet- 
tade till. +1909, förlora 1 atomvigt vatten +). Jag 
ansåg detta vatten bildadt på bekostnad af syrans 
beståndsdelar, men: trodde mig icke kunna deraf 
gifva någon förklaring, då förlusten utgjordes af 
ett bråk af en atom. Det sannolikaste vore att 
der vid tvenne syror bildades, så att bråket af 
valtenatomen - svarade emot I at. af endera af 
dessa. Flera kemister sysselsatte sig sedan med 
utredahdet af detta förhållande, särdeles LirBiG, 
Dumas och Perouze. Den omständigheten, att det 
förlorade vattnet återställes, då det upphettade 
saltet fuktas, ledde dem alla, ungefär liktidigt, 
till den förklaring deraf, att detta vatten är ke- 
miskt bundet, att det till 190? upphettade citron- 
syrade saltet utvisade rätta sammansättningen af 
citronsyran; nemligen CPH”O'", en formel, som 
uppkommer; då en atom vatten borttages från 
3CH"O?f, men att denna syra hade den besyn- 
nerliga egenskapen att behöfva 3 at. basis, för att 
mättas till ett neutralt salt. - LiegiG upptäckte 
snart en mängd dylika fall, t. ex. med salter af 
vinsyra, mekonsyra, komensyra, m. fl. — Vid 
refererandet af dessa teoretiska åsigler i min till 
K. Academien afgifne Årsberättelse för den 31 
Mars 1838 (p. 252), sökte jag framställa alla de 
skäl, som syntes mig ådagalägga, att dessa förän- 
dringar äro verkliga metamorfoser, och att det 
sätt, på hvilket man sökt annorlunda förklara 
dessa förbållanden, saknar den öfverensstämmelse 
med strängt vetenskapliga begrepp, som man icke 
bör åsidosätta hos de teorier, hvilka äro ämnade 
att upptagas i vetenskapen. Det vore här öfver- 
") K. Vet. Acad. Handl. för 1832, p. 133 följ. 
