100 
flödigt att å nyo anföra alla dessa skäl, som då 
icke kunde understödjas af annat, än indirekta 
exempel. Den förklaring af citraternes metlamor- 
fos, jag trodde mig der kunna förslagsvis anföra, 
var följande: Jag har med försök bevisat, att 
valtenhaltig citronsyra, som utsältes för åverkan 
af en måltligt upphöjd temperatur, så att den be- 
gynner förstöras, ger en annan icke flygtig syra, 
som 1 sitt renade tillstånd alldeles liknar akonit- 
syran 5). Herr DaAurström har på mitt laborato- 
rium anställt jemförelse-undersökningar på dessa 
syror och funnit dem sammansatta af CH?O?, eller 
Jika med de flygtiga syror, som PerouvzeE kallat 
Maleinsyra och Paramaleimsyra. Bucuner d.y. "") 
har bekräftat Daurströms analys af akonitsyran, 
och visat att den har andra egenskaper, än de af 
PeErovzE upptäckta syrorna, och de akonitsyrade 
salter, han beskrifvit, öfverensstämma 1 egenska- 
per med dem, som äro bekanta af den genom ci- 
tronsyrans sönderdelning erhållna syran, af hvil- 
ket skäl vi, åtminstone tills vidare, kunna kalla 
den sistnämda akonitsyra. Bildningen af akonit- 
syra, vid upphettning af citronsyradt vatten, le- 
der otvunget till att förmoda bildning af samma 
syra, då citronsyrans förening med andra baser 
utsältes för en högre temperatur. Deraf ansåg jag 
troligt att vid dessa tillfällen 3 atomer cilronsy- 
ra, =3C'H'O?, mista I at. vatten och förvand- 
las till en förening af CIO 2CH'O5, som 
med baserna ger ett dubbelsalt af två syror. 
") Lehrbuch der Chemie von J. Berzeuvs. Dritte Auf- 
lage. Dresden und Leipzig 1833, T. 11, p. 145. 
++) Bucesers Repertorium der Pharmacie. Zweyte Reihe. 
XIII, 145: 
