102 
och lemnade ett finkornigt salt, lättlöst i vatten, 
som bar sig åt likt akonitsyradt nalron. Men 
denna återstod var till qvantileten vida ringare, 
än teorien förutsätter. Det såg således ut, som 
hade alkoholns vatten återställt en del akonitsy- 
radt natron till citronsyradt, under det att den 
derigenom mindre vattenhaltiga alkoholn upplöst 
en aunan del oförändrad. Försöket gaf en led- 
ning, men innebar intet afgörande bevis. 
Jag försökte nu, om något bättre resultat kun- 
de vinnas med utillhjelp af citronsyrad silfver- 
oxid. TiegiG har om denne visat, att den vid luf- 
tens vanliga temperatur undergår samma slags 
itletålnorfåst som de öfriga cilraterna vid högre 
temperatarer, och anser tdaka a omständighet Hlgör 
rande till fördel för hans åsigt af citlraternes rätta 
sammansältning "). Det må gerna medgifvas, att 
en sådan omsättning 1 lägre tentperatlirer hittills 
sällan blifvit iakttagen, och vetterligen icke med 
ett salt. Denna bmständisher innebär dock icke 
kraften af något bevis. 
Lemnar man en närmare uppmärksamhet äl 
bildningen af citronsyrad silfveroxid, sådan den 
fälles ur upplösningar af neutrala och rena sal- 
ter, så finner man, att den i första ögonblicket 
faller hvit och voluminös. Om en del af den ut- 
fällda blandningen ställes i värme, så faller den 
tillsamman till ett tungt, kornigt, kristalliniskt 
pulver. Detta är metamorfoserad citronsyrad silf- 
verozid. Efter torkning i luften förlorar den vid 
+100?7 icke mer än en tusendel i vigt. — Lem- 
nas den voluminösa fällningen, vid luftens van- 
liga temperatur, 1 vätskan flera dagar, eller ut- 
”) Comptes rendus hebdomadaires des Segances de PAca- 
deémie des Sciences. Premier Semestre 1838, p. 748. 
