106 
ning af ett genomskinligt, färglöst, gaummilikt, i 
valten lättlöst salt, som smakar surt, reagerar 
starkt på lakmuspapper, luktar i bränning allde- 
les icke likt eremor tartari och lemnar kolsyradt 
kali i återstod. Upplöst i vatten och öfverlem- 
nadt åt frivillig afdunstning, anskjuter efter hand 
elt salt, som liknar, men icke är, cremor Lar- 
tari. — Man får likväl icke stora qvantiteter på 
en gång af detta salt, emedan antimonoxidens för- 
vandling till Svalekbbanden antimon ger just jemt 
den qvantitet vatten, som behöfves tull vinsyrans 
återställande och bildning af dess sura kalisalt, 
hvaraf. således mycket ceremor tartari under försö- 
ket återställes. Förklaringen synes vara ganska 
enkel. Antimonoxidens närvaro determinerar ka- 
talytiskt vid en viss högre temperatur vinsyrans 
metamorfos. Ett inflyl ade som icke vanliga ba- 
ser. utöfva. En ny syra CH20s uppkommer, 
hvilken har samma radikal, som akonitsyran, men 
en atom syre mer, Litsorn, citronsyran och vin- 
syran hafva samma radikal, men den sednare en 
alom syre mer än den förra. Jag har gjort flera 
försök att få denna syra i något större qvanlitet, 
som likväl icke lyckats efter önskan, emedan 
hvarje utväg tll syrans afskiljande, hvaraf man 
kan betjenas sig, frambringar med antimonoxiden 
mer valten, än som (Erdras till syrans förvand- 
ling i vinsyradt vatten. 
Antimonoxid upplöstes i vinsyra och lösnin- 
gen fälldes med alkohol. Denna fällning är 
= Sh TH, som efter torkning i lufttomt rum 
förlorar kristallvattnet vid + 1102, och ytterligare 
1 at. vatten vid +rgo? och är då Sbh4+CH?O?, 
Men då den sönderdelades med vätesvafla i alko- 
bol, ficks icke ett spår af den nya syran. Or- 
