107 
saken är klar, 11 gång så mycket vatten genere- 
rades, som behöfdes att frambringa vattenhaltig 
vinsyra. 
Detta förut icke framställda vinsyrade anti- 
monoxidsalt löses genast i lösningar af vinsyradt 
kali och vidsyrådt natron, utan léänidds och ger 
de hekanta dubbelsalterna, men det är olösligt 
i vatlen, hvarmed det efter silning från moder- 
välskan kan tvältas. 
Vinsyrad antimonoxid - blyoxid - håller "intet 
kemiskt bundet vatten och förlorar kring +190? 
2 at. vatten. Med vätesvafla 1 alkohol böj den 
endast vinsyra; den behandlades äfven med högst 
koncentrerad svafvelsyra, dropptals tillsatt i en 
glaskolf, der den skyddades för luftens fukughet 
och väl omrördes, samt lemmades några timmar 
med ett öfverskott af saltet, hvarefter syran  ut- 
drogs med vattenfri alkol, som afdunstades, åter- 
stoden utspäddes med vatten, mättades Ae kol- 
syrad baryt, silades och afdunstades med lemning 
af en liten portion af den nya syrans barytsalt 
i form af en klar, glasig, ej anskjuten massa. Det 
mesta fecks dock af kalisaltet på lika sätt behand- 
ladt, men qvantiteterna blifva alltid små och vi- 
sade sig derjemte innehålla: ej obetydligt af den 
af Fremy upptäckta modifikation af vinsyran, så 
att deraf intet säkert resultat kunde erhållas. 
Payen har funnit, att en förening af stär- 
kelse med blyoxid, torkad vid”'+:30?, består af 
Pb+CeH'005; men att, om denna förening upp- 
hettas till 130”, så mister den, på 2 atomer stär- 
kelse- blyoxid, I fal. vallen. blir gul och förbytes 
till 2Pb+CPHO2, hvaraf han ansett följa, att 
stärkelsen består af CPH'O? och mättar 2 at. 
blyoxid. 
