108 
Jag har bildat stärkelseblyoxid, enligt PAyEns 
föreskrifter till dess beredning, och torkat den vid 
1302, Då den sönderdelades med kolsyregas un- 
der vatten, kunde ett spår af dextrin derur ut- 
dragas, 6 grammer af den vid + 1309 torkade 
stärkelseblyoxiden upphettades till 175? och qvar- 
hölls i denna temperatur till dess den blifvit gul 
alltigenom. Den var blekt citrongul, hvilken färg 
den föga öfver 160? begynnte antaga. Den hade 
förlorat 0.0275 gr. i vigt, således blott ett ringa 
bråk af hvad den, efter PAress försök, bordt förlora. 
Sönderdelad under vatten med kolsyregas, 
gaf den en gulaktigt oklar vätska, hvarur alko- 
hol fällde stärkelsegummi i myckenhet. Det olö- 
sta var gult och gaf med utspädd svafvelsyra i 
lindrig värme en gul, i brunt dragande lösning, 
med lemning af ett svafvelsyradt bly, som tor- 
kadt visade sig vara äfvenledes färgadt. 
Vid stärkelseblyoxidens upphettning uppkom- 
mer således ingen analog metamorfos af stärkelse, 
och den ringa vattenförlusten härrör af stärkelsens 
rostning, hvarigenom föreningen färgas. 
Pericot har gjort en lika uppgift om före- 
ningen af rörsocker med blyoxid. Torkad vid 
+13092 består den af Pb+C:H!2O5, men upphettad 
till 170? förlorar den på 2 at. af föreningen 1 at. 
vatten och lemnar 2Pb+CPH!209?.  Deraf drager 
Pericort den slutsats att sockret, likasom stärkelsen, 
består af CPH'O?, d. ä., har samma procentiska 
sammansättning som ältiksyra, 
Peticot fann dessutom att rörsocker, upp- 
hettadt till +180£, förlorar vatten och förvandlas 
till deliquescent socker, hvilket han kallar Caramel, 
och som är vår vanliga syrup i silt rena till- 
