109 
stånd. — Men den tanken synies. icke hafva 
blifvit hos honom väckt, att han fått samma 
slags socker i blyoxidföreningen, oaktadt han vid 
analysen fann caramel sammansatt af CPH!0?, 
d. ä. alldeles lika med återstoden i den upphet- 
tade blyoxid-föreningen. 
Jag har repeterat Pericots försök med rör- 
socker, omkristalliseradt i alkohol, för att absolut 
befria det från vidhängande syrup. <Sockret 
förenades genom digestion med finrifven, absolut 
ren blyoxid, föreningen tvättades med nödig 
försigtighet, och torkades först i lufttomt rum, 
och sedan vid +1009 i en ström af luft, som 
långsamt leddes genom kaustikt kali för att be- 
frias från kolsyra. 5.05 gr. sockerblyoxid upp- 
hettades derefter i ett oljbad i ett vägdt glas- 
kärl, under det att en långsam ström af luft, 
ledd genom ett med bitar af kalihydrat tyldt 
rör, fick passera derigenom. Då termometern 1 
oljbadet visade +160?, begynte vatten i myc- 
kenhet att utvecklas. ”Termometern stod under 
större delen af vattenutvecklingen emellan +160? 
och +165”, och då denna begynte aftaga, höjdes 
temperaturen till 169”, och bibehölls länge sedan 
intet vatten mer syntes bilda sig. Temperatu- 
ren i badet steg intet ögonblick till +170?. För- 
eningen hade förlorat o.119 gr. vatten. Beräk- 
nadt efter It at. vatten på 2 atomer af socker- 
blyoxiden, skulle den hafva förlorat o.115, hvar- 
af således PEricots uppgift fullkomligt bekräftas. 
Sockerblyoxiden sönderdelades, en portion 
med kolsyregas och en annan med svafvelbundet 
väte, båda under vatten. Vätskan var af båda lika 
beskaffad, färglös, men gulnade lindrigt under 
afdunstning i vattenbad, och lemnade en massa 
