122 
och hvilken jag nu, ehuru den väl i några styc- 
ken än ytterligare torde kunna förbältras, anser 
mig skyldig att hekantgöra. 
De enda instrumenter och materialier, som 
komma 1 fråga, äro: 
1) en mindre håf med ej för djup pung, 
sydd af något glest tyg, så att, då man med 
denna upphämtar Maneten ur hafvet, valtnet 
snart afrinner. 
2) en liten häfvare eller siphon af glasrör, 
med circa 2 liniers kaliber. Dennes längd bör 
afpassas efter de glaskärl, hvaruti man ernar 
verkställa preparationen; ty det är ett hufvudbe- 
ting, att siphonen är så lång, att han når kär- 
lets botten. i 
3) efter Maneternas storlek afpassade glas- 
kärl, som hufvudsakligen böra hafva 3:ne egen- 
skaper: en så vidt som möjligt plan och jemn 
botten, en vid öppning och ett hvitt, vackert 
glas. De böra förses med säkra betäckningar; 
bäst äro inslipade glasproppar. 
4) fordras en sprit, som håller 12 grader 
på vår vanliga profvare, d. v. s. innehåller 64 
p- ce absolut alkohol. 
Sjelfva preparationen eller utdragningen af 
de vattniga beståndsdelarne, som innehållas till 
en sådan riklig qvantitet uti Manetens gelatinösa. 
kropp, sker på följande sätt: 
Man utväljer en lefvande, fullkomligt oska- 
dad Manet, af den storlek, som man önskar; 
härvid observeras likväl, att som dessa djur 
under preparationen betydligt minskas i volym, 
bör man alltid välja ett större exemplar, än man 
såsom prepareradt önskar hafva det. Maneten 
upphämtas med håfven ur vattnet, på så sätt, 
att man alltid söker få djurets öfra konvexa yta att 
