142 
mantryckta småtaggar med ett 2 till 4:grenadt, 
stjernformigt rotfäste; dylika små taggar, ehuru 
glesare, bekläda på äldre individer den undre 
sidan af kroppen, i synnerhet under nosen och 
stjerten, men saknas på bröst- och buk-fenor- 
na, hvilka äro glatte; på yngre individer der- 
emot, i synnerhet af mankönet, tyckes hela undre 
sidan vara glatt för känseln, men noga undersökt, 
märkas mycket fina taggar äfven der, åtminstone 
under sjelfva nos-spetsen och vid sidorna af buk- 
kaviteten. Knaggarne (Aculei) höra alla till den:. 
formen, som hafva en slät, utvidgad rot (Acul. 
clavati): de ordinära utgöras hos yngre af a) 
blott en enda, längs efter ryggen löpande rad, 
innehållande några och tjugo stycken, med ännu 
endast koniskt utvidgad rot; 6) en å ömse sidor 
om denna rad, på humeral-brosket sittande knagg; 
c) 1 eller 2 framom och 2 eller 3 bakom ögonen, 
samt d) några få, helt små på nosbrosket i 2:ne 
rader sittande. Hos äldre finnes, utom de nyss 
uppräknade, ännu en rad å ömse sidor om 
medelraden vid stjertens rot, och någon gång i 
synnerhet hos äldre honor 2:ne sådane der- 
städes, som hafva lika stora och någon gång större 
knaggar än medel-raden. Dessa sido-rader intaga ej 
stjertens egentliga sido-rand, utan rummet mellan 
denna och medel-raden, så vida ej sido-raderna 
äro å ömse sidor 2:ne, då den yttersta utskjuter : 
från sido-randen; de följa ej heller hela stjerten 
utefter, utan blott ett stycke; äro ej heller symme- 
triska och bafva ett högst varierande knagg-antal. 
Ett stycke nedanföre stället, der dessa sidorader 
upphört, och något framom den punkt, der första 
ryggfenan tager sin början, finner man vanligtvis 
hos alla äldre individer 1 till 3 egentliga sido- 
