149 
lande till kroppens storlek mycket öfvervägande 
emot hvad den sedermera blir hos de äldre, 
så alt endast bärpå kunna små ungar Will båda 
arterna genast urskiljas. 
Tandformen är i det närmaste lika hos 
båda könen. Af alla våra arter har denna de 
minsta och uddigaste tänderna, sittande i omkring 
36 rader längs-efter i båda käkarne; de största 
medlerst, aftagande både i storlek och antal inåt 
mungiporna; hvarje tand består af en rundad, 
midtpå något urhålkad rot-skifva, från hvars bakre 
rand en lika fin, syl-lik spets uppreser sig snedt 
uppåt och bakåt; se Tab. 3, fig. 4. 
Färgen är ofvan enformigt lefverbrun, svagt 
marmorerad med gul-hvitt och glest beströdd af 
oregelbundna, mycket dunkla, svartaktiga små-fläc- 
kar, men saknar helt och hållet de större runda, 
hvitaktiga fläckar, 'som träffas hos Knagg-roekan; 
små-lLlaggar och knaggar hafva en blekare, gulak- 
tigt- hvil färg. Hela undre sidan är hvit, något 
rödlätt vid fenornas rand, med färglösa slem- 
porer och slem-förande hud-kanaler. 
Den yttre kön-skillnaden är hos yngre indivi- 
der mindre utmärkt hos denna, än föregående art; 
hos fullvuxna är den likväl tydlig genom hannens 
långa, yttre hjelp-genitalier oeh de bakre kardorna 
vid bröstfenornas yttre vinkel. De främre deremot 
vid hufvudets sido-ränder kunna betraktas såsom 
felande, efter som honan, hvilken i allmänhet är 
den taggigaste, på detta ställe äger snarare flera 
taggar än hannen. 
Klo-rockan tyckes vara en som egentligen 
tillhör Norden; vi veta att den är den enda, som 
tillhör Grönlands Fauna "); att hon är allmän vid 
SJESeEEER. EM. 
