157 
men på en och annan knagg vid stjertens sido- 
rand äfven framåt. Emellan de båda ryggfenorna 
finnes aldrig någon knagg. 
Tandformen är ej särdeles utmärkt; den öf- 
verensstämmer 1 det närmaste med vår vanliga 
Slätt-rockas , med den skillnad, att hvarje tand 
är relativt mindre så väl tull rot-skifvans omfång, 
som till spetsens längd, och att antalet är i följe 
deraf något större. 
Färgen är ofvan enformigt blågrå, under 
fullkomligt mjölk-hvit med ett längs efter stjer- 
tens midt löpande gråaktigt band. 
Kön-skillnaden har jag ännu ej haft tillfälle att 
tillräckligt iakttaga, då hvarken mycket unga, ej hel- 
ler aflingsföra individer kommit till min granskning. 
Hvit-rockans vistelseort är densamma som 
Gök-rockans, dock fångas den allmännare och äf- 
ven våra kuster närmare, Den lefver på betyd- 
ligt djup. Medelåldriga exemplar utgör hufyud- 
sakligen våra fiskares fångst af denna art. Den 
bär i Bohusläns skärgård namnet Blagarns-rocka 
(Blångarns-rocka), samt är af alla kunnigare fiskare 
väl känd och skild från de andra. 
x<+ Corpore subtus grisescente, punctis lineolisque 
migricantibus notato. 
(Egentliga Slätt-rockor.) 
4am. De båda ryggfenorna äro åtskilda, dels med, 
dels utan mellansittande knaggar. Buksidan spetsigt 
gråaktig med en mängd svarta porer och till dem 
ledande krokliniga, slemförande hud-kanaler. Inga 
ordinära ”knaggar finnas på ryggen, blott på stjer- 
ten. Dessa arter växa till en betydlig storlek, lefva 
på stort djup och värderas mest för sitt kött. 
