162 
seende af en sector, hvars båda radier (de främre 
kroppens sido-ränder) äro våg-formiga och inåt 
svängda, så att hufvudetls mest utskjutande sido- 
rand är ett godt stycke aflägsen från den räta 
linie, som drages emellan nos- och bröst-fen- 
spetsen. De bakre kroppens sido-ränder bilda 
tillsammans en vacker cirkel-båge, hvars medel- 
punkt finnes ligga i midten af mun-öppningen — 
(jfr- YaArreris figur, se cit. st., som ganska väl 
angifver denna rockans form). — Afståndet från 
nos-spetsen till bakre randen af buk-fenorna är 
nära nog lika med största kropps-bredden. 
Kroppens taggiga beklädnad. Som jag ännu 
ej sett mycket unga, ej heller riktigt utvuxna in- 
divider, känner jag ej de afvikelser åldern kan 
medföra. På medel-åldriga exemplar finner man 
hela huden, så väl på öfra som undra ytan, tätt 
och nästan lik-formigt besatt af nästan jemn-stora 
små-taggar , som hafva en för blotta ögat ganska 
tydligt stjernformigt utbredd rot, bestående af 3 
till 4 liggande crura, som hvart för sig har nästan 
samma längd, som taggen är hög. De lemna in- 
ga glatta mellanrum, och då man undantager 
trakten omkring anus och undre sidan af stjerten, 
som befinnas glatta, är hela den öfre huden lik- ' 
formigt sträf, ända ut till bröst-fenornas bakre 
ränder. Omkring ögonen äro små-taggarna något 
gröfre. Af ordinära Knaggar finnas inga, hvar- 
ken vid ögonen, ej heller på stjertens medel-linie, 
(på sistnämde ställe ej en gång spår, att de möj- 
ligen i en tidigare lifs-period funnits); deremot 
sitter å ömse sidor på sjelfva stjertens sido-rand 
en rad med föga stora knaggar, som med spet- 
sarne vetta ömsom fram, ömsom bakåt. Dessa 
äro således de enda knaggar denna art äger; 
de äro spensliga, sammantryckte, roten utdragen 
