163 
likasom i flikar delt, för öfrigt äro de olik-stora 
och ej symmetriskt placerade. 
-Tandformen är i det närmaste lik med fö- 
regående art; den enda olikhet som kan anföras 
är den, att om exemplar af lika storlek med hvar- 
andra jemföras, befinnas tänderna hos denna art 
vara något mindre, och den bakåt utskjutande 
spetsen upplyfter sig mera kägel-lik. Tand-ra- 
derna äro tll antal nära öfverensstämmande med 
föregående, och de afvikelser, hvilka häruti kunna 
företes, mera att tillskrifva individuella förhål- 
landen. 
Färgen är äfven ganska öfverensstämmande 
med Slätt-rockans , och som det är troligt, att 
gränserna för bådas variationer gripa in 1 hvar- 
andra, vågar jag ej ännu uppdraga dem. 
De kunnigare af våra Fiskare veta ganska 
väl att skilja Plogjerns-rockan från Slätt-rockan , 
och de betrakta henne också såsom en egen rocka. 
Efter deras uppgift skall hon blifva aldra störst 
af dem de känna. Hon fångas sommartiden un- 
der Storfiske i Skagerack; men mycket sällan, och 
synes vara den sällsyntaste af alla våra arter. 
På bifogade planche, Tab. II. har jag upptagit: 
Fig. 1. en kontur-teckning af R. clavata &. i förmin- 
skad storlek, för att tjena såsom typ för de 
trubb-nosiga arterna; de på nosen uppdragna 
punkterade linierna angifva rättesnöret för nos- 
längdens bestämmande, relativt till hufvudets bredd. 
A. a. stället och formen af hannens bakre kardor. 
Fig. 2. En dylik teckning af R. Fullonica 2, såsom typ 
för de spets-nosiga arterna. 
Tab. III. 
Fig. 1. Tandformen hos R. clavata, gammal hanne (na- 
turlig storlek). 
- a en tand förstorad. 
