170 
göra mig det till hands liggande inkastet: Stwå- 
larnes antal variera, derpå är ingen ting säkert 
att bygga. Det är sant! och denna variation, 
vill jag taga med i beräkningen; jag erkänner ock, 
alt om man uppsöker ett individ al microstomus 
med maximum af det strålantal, som tillkommer 
denna art, och ett individ af Saxicola med silt 
minimum, så blir skilnaden mellan båda siffror- 
nas valör ej särdeles stor, men den blir dock 
någon, och en gräns finnes således. Men jemte 
detta erkännande, påstår jag, att det lika litet kan 
existera i naturen någon microstomus med 112 
strålar i ryggfenan, som en Saxicola med 90. 
Hade händelsen nu så fogat, att Gronovius erhål- 
lit ett individ med ett färre antal strålar, som 
således mera närmat sig till strålantalet hos mi- 
erostomus, så hade det fallit sig något mera be- 
tänkligt att bestämt angifva arten; men nu då det 
beskrifna exemplaret varit ett sådant, som före- 
tett ej långt från maximum af det strålantal, 
hvilket tillhör Saxicola, så tycker ålminstone jag, 
att inga grundade betänkligheter dervid böra möta. 
Af hvad nu är framstäldt, anser jag mig berätti- 
gad att antaga, att Grosovu PI. Cynoglossus ej 
kan lämpas på någon annan af de hittills bekanta ) - 
arterne, än den som sedermera FaBzER beskrifvit 
under namnet P/Z. Saxicola. 
Men här möter en ny fråga: är det ej möj- 
ligt att 2:ne arter kunna förekomma, som väl haf- 
va ett gemensamt strål-antal, men som skilja sig 
i andra afseenden, och att således Gronovu art 
ändå kan betraktas såsom skild från Saxicola och 
i sednare åren ej återfunnen;? Det är visst möjligt 
men ingalunda sannolikt, och för öfrigt utan in- 
flytande, så snart Gronoviu beskrifning öfverens- 
stämmer med den art, som vi känna. De enda 
