188 
bestått i flusspatssyra, Stenpulvret var på öfra 
sidan gulaktigt, undra sidan svartaktigt "). 
För att närmare utreda dess beståndsdelar, 
och bestämma halten af flusspatssyran, blanda- 
des 0,56 gramm. finrifvet stenpulver med 2 gr. 
fatisceradt kolsyradt natron, och glödgades 1 
timma i platina-degel. Massan, som hade smält, 
var isabellfärgad med några hvita fläckar; den 
löstes i vatten med lemning af 0,42 gr. ceroxid, 
som afskildes och tvättades på filtrum. 
Den frånsilade vätskan afsatte under hvila 
några få glänsande fjäll, för små att kunna un- 
dersökas. Kolsyrad ammoniak förorsakade deri 
en svag grumling, under det att vätskan hölls 
på en varm kakelugn till ammoniakens förflyg- 
tigande. Den ringa fällningen frånskildes och 
bestod af 0,004 gr. ceroxid. Efter förnyad af- 
dunstning, öfvermättades vätskan med saltsyra, och 
ställdes i värme till kolsyregasens utjagande, upp- 
kokades sedan hastigt och öfvermättades med 
kaustik ammoniak, hvarefter chlorcalcium till- 
sattes i en korkad flaska, så länge fällning upp- 
kom. Den erhållna flusspatssyrade kalkjorden 
tvättades först i flaskan genom förnyade omby- 
ten af kokadt vatten, togs sedan på filtrum, der 
tvättningen fulländades. Den var hvit och väg- 
de efter glödgning 0,222 gr., som innehålla 
0,0558 fluor. 
Resultatet af dessa försök är således: 
funnet at. = räknadt 
Cerfluorid 10. 3; 5e0elure d20,150 1 49,35 
(öroxdd FT RNA . '36,430 1 17 038803 
>) Vid ett annat försök , då stenen i små stycken 3 timma 
upphettades öfver en spritlampa uti en liten utblåst 
retort, blef förlusten 18,58 proc. 
