195 
mad, helst petrifikaterna, en eller Avå arter un- 
dantagne, alla förekomma i grönsand och den 
coneretionerade Skånska skalkalken, som är en 
länk af kritformation ").  Skalen af hafsmusslor 
ligga öfver allt och i myckenhet inströdda, men 
till största delen styckade och sönderkrossade. 
Detta, det nordligaste nederlag af kritbild- 
ningen 1 Sverige, har till ämnets beskaffenhet, 
petrificater och geologiskt förhållande största lik- 
het med lagret vid Mörby, 23 mil i söder här- 
ifrån vid gränsen af Skåne. Vid begge dessa 
ställen förhålla sig deras oordentliga bäddar så- 
som en med sand orenad kritartad uppslamning, 
deponerad i granitbergens fördjupningar eller vid 
klippornas rötter; och då den kritformation, som 
betäcker en del af Skåne, utgör den norra sidan 
af denna bildning vid Östersjön, så utgöra Mör- 
by och Carlshamns bäddarne de längst åt nor- 
den spridda små fläckar deraf. Ännu nordligare, 
är det endast vid Östersjöns östra sida, som la- 
ger af grönsand och krita förekomma på södra 
delen af ön Ösel, hvilande på öfvergångsfor- 
malion. 
Af Skaldjurs öfverlefvor hafva följande arter 
kunnat bestämmas. 
Taggar af Cidarites vesiculosus Gorpr. Pe- 
tref. Germanige p. 120. Tab. XL. fig. 2. 
de: 
Lethea Svecica Tab. XNXVI. fig. 9. 6. 
') Den så kallade Skalkalken vid Ignaberga, Bals- 
berg o. fl. st., utgör en slags kalktuff, inneslutande 
en oräknelig mängd sönderbråkade fossila musselskal, 
här och der främmande stenkorn, förenade med en 
hvit eller hvitgråaktig kalk, stundom kornig, lös och 
affärgande, stundom af betydlig fasthet. 
