205 
bladpunkterna befunnos, den förra emellan den 
22:dra bladpunkten och den lodräta hinien, samt 
den sednare emellan den 35:te bladpunkten 
och samma linie, så att den lodräta linien än 
närmare begränsades af dessa båda bladpunkter, 
samt kom slutligen till det resultat denna lilla 
afhandling utvisar. 
De punkter på växternas yta, hvarutur blad 
och knoppar framkomma, stå i ordning (i en- 
lighet med regel) ehuru mångfalden af växter- 
nas form föranleder, att denna ordning icke all- 
tid kan med lätthet öfverskådas och uppfattas. 
Växternas allmännaste form kan hänföras 
till konen ifrån dess ena ytterlighet, af oändligt 
utdragen axel (cylindern) till dess andra, af 
axelns sammantryckning till noll (då konens 
spets sammanfaller med medelpunkten i dess bas, 
och konen således öfvergått till rund plan). Ko- 
nens spets är härvid växtens öfre, och konens 
bas, dess nedre (mot roten vända) del. 
Bladpunkternas ordning uppfattas lättast på 
de växter, som närma sig cylinderns form, och 
denna ordning blir mera åskådlig, då bladpunk- 
terna genom linier sammanbindas. 
Bibehåller en linie, som sammanbinder två 
bladpunkter, samma afstånd ifrån roten (höjd), 
så äro de blad, som utgå utur dessa punkter i 
krans (Folia verticillatim posita) två, tre, fyra 
m. fl. blad i samma höjd (Folia in verticillo 
bina, terna, quaterna etc.). 
Bladpunkter, som äro lodrätt öfver hvar- 
andra, sitta z rad och den linie, som samman- 
binder flere lodrätt öfver hvarannan sittande 
blad punkter, kallas rad. 
