209 
Jan den första och andra bladpunkten skulle 
blifva > åt den ena och S åt den andra le- 
den. Dessa tal äro äfven så nära rätta förhål- 
landet, att man genom mätning icke kan i dem 
upptäcka fel, förr än en växt med mer än hun- 
drade bladpunkter öfverkommes och betraktas; 
men då inses likväl misstaget; ty stode verkli- 
gen den 35:te bladpunkten lodrätt öfver den 
första, så skulle (antalet af deras mellanstånd, 
Interstitier, är 34) af 340 bladpunkter uppkom- 
ma 34 rader med 10 bladpunkter i hvarje rad, och 
således vid konens andra ytterlighet (den runda 
planen) dessa 340 bladpunkter stå 1 34 radier 
med 10 bladpunkter i hvardera; men nu finnes 
äfven dessa 34 radier (se ståndarne 1 en poly- 
andrist, småblommorna 1 en syngenisist) vrida 
sig spiralformigt. Sjelfva den 90:de bladpunk- 
ten står icke fullkomligt lodrätt öfver den för- 
sta, ty äfven de 89 radierna i en solros, vrida 
sig, och detta erfares så långt tillfälle och för- 
måga medger observation. Det synes således 
mer än sannolikt, att en bladpunkt icke står 
fullkomligt lodrätt öfver en annan, och att såle- 
des divergencen emellan två bladpunkter icke 
kan uttryckas genom ett rationelt tal. 
Vid antagande att den J35:te bladpunkten 
stode lodrätt öfver den första, uppkom en diver- 
Den 90:de knoppen åter inträffar der dylika spi- 
raler efter 34 hvarf åt ena och 355 hvarf åt andra 
skära hvarandra, o. S. V. 
Om periferien =p 
Antalet af hvarf = 
Antalet af knopparnes mellanrum =&£ 
Så är ett sådant mellanrum = ER. 
k 
K. V. Acad. Handl. 1838. 14 
