220 
Af denna jemförelse synes, all en öfvergång 
mellan Sjö- och Dam-rudan verkligen finnes, 
och att troligen de Dam-rudor, som finnas i våra 
dammar, icke äro annat än degenererade Sjö- 
rudor. 
I denna förmodan styrkes hvar och en, som 
jemför en af våra Dam-rudor med beskrifningen 
hos BrocH, och i synnerhet med de karakterer, 
som samma förfallare upptagit som skiljemärken 
mellan Sjö- och Dam-rudan. 
För att visa att icke ett enda af dessa skilje- 
märken passar på vår Dam-ruda, vill jag upptaga 
dem bvilka Brocn anfört, och vid hvarje punkt 
göra de anmärkningar, till hvilka jag, af anställde 
undersökningar, kan finna anledning, 
De skäl Dr Brocnz anför ull sitt beslut att 
uppföra C. Gibelio som egen art, äro 1 öfversält- 
ning följande: 
1) Är Gibelio långsträckt , Carassius deremot 
icke blott mycket bredare än denna, utan ock 
den bredaste af hela slägtet. 
Detta inträffar alltid på Carassius så länge 
den är i sin fribet; men planterad i dam, eller 
lagen ur sådana pölar, som väl varit sjöar men 
blifvit igenvallade, är, som vi ofvan visat, krop- 
pen mer och mindre långsträckt. 
2) Är hufvudet och fjällen mycket mindre hos 
Rudan än hos Dam-rudan. 
Det är en känd sak, att hos alla fiskar, som 
lida af svält eller sjukdom, tWilltager bufvudet i 
storlek i samma förhållande, som kroppen aftager 
i höjd. Att fjällen hos Sjö-rudan äro lika stora 
1 jemförelse med kroppen, som fjällen hos Dam- 
rudan, bevises deraf att de hos båda äro till an- 
talet lika. 
