244 
föreställer Cyclopterus minulus. — Det är den 
minsta af alla våra Gobier, och skiljer sig vill 
sitt lefnadssätt himmelsvidt från de öfriga. 
Till dessa redan bekanta och, efter hvad 
ofvan är anmärkt, högst allmänna arter får jag 
tillägga en 4:de, ganska distinkt art, som vi 
upptäckte i vestra skärgården i Januari månad, 
men hvilken tyckes vara vid våra kuster myc- 
ket sällsynt, då under hela vårt långa vistande 
derstädes, det ej lyckades att ertappa mer än 
ett enda exemplar. Efter allt hvad jag kan 
Äinna, är denna art samma Gobius, som Herr 
Jesyss beskrifvit under namnet G. gracilis. Åt- 
minstone öfverenssltämma de 1 alla de vigtigaste 
detaljer på det nogaste. Det enda, som har gjort 
mig något tvekande, är det olika strålantal Je- 
NYNs angifver i sista ryggfenan (nemligen 12, då 
mitt exemplar har 15), samt att han alldeles 
förbigår all omnämna stjertfenans form, som på 
milt exemplar är högst utmärkt och egen. Må- 
bända förtjenar det ej att härvid fästa någon 
uppmärksamhet, då beskrifningen för öfrigt tyc- 
kes vara fullkomligt tillämplig, och jag sjelf sett 
en G. niger, som blott haft 10 strålar 1 2:dra 
ryggfenan i stället för det normala antalet 13— 
14. Denna G. gracilis Jes. förbigår Hr VALEN- 
CIENNES med tystnad, och jag finner den ej en 
gång citerad på något ställe, då likväl YARRELL 
upptagit den på JEnyns auctoritet, och YARRELLS 
öfriga arter anmärkas. Det förefaller mig emed- 
lertid mycket sannolikt, att G. gracilis Jen. ej är 
någon annan, än den WVALENcIEnnes beskrifvit un- 
der namnet G. cruentatus Gmel., en art som 
skall vara mycket allmän i Medelhafvet. Jag 
slutar detta från milt exemplar som, åtminstone 
hvad formen beträffar, synes fullkomligt öfver- 
