287 
1821; al. Nordiske Old-Skvifts-Selskabet i Köpen- 
hamn, d. 30 Jan. 1834. 
"Med yttre utmärkelser hade Gr. afWetterstedt 
blifvit frikostigt ihågkommen. Utom deuppräknade 
Svenska Ordenstecken han bar, blef han Riddare af 
Preussiska Röda Örns-Ordens första klass, 1813: 
Kommendör med stora korset af Kejs. Österrikiska 
Leopolds-Orden, 1814; Riddare af Kejs. Ryska 
St. Andre&e-och Alexander-Newsky Ordnar, 1826; 
Storkors af Hannoverska Guelfer-Orden, till hvil- 
ken ordenstecknen lemnades honom i Windsor, 
af H. M. Konungens i England egen hand, d. 
27 Aug. 1836; Storkors af Kongl. Franska He- 
derslegionen, hvilket han emottog i Tuillerier- 
na af H. M. Fransmännens Konung, d. 22 Sept. 
1836: och slutligen Storkorset af Grekiska vår 
Frälsares Orden, hvilken var den sista belö- 
ning, som tillföll Grefve af Wetterstedt. 
Lika lysande och ärofullt som Grefve Wet- 
terstedts offentliga lif var hans enskilta. Man 
kan säga att detta tog sin början vid hans lyck- 
liga förening, den 17 November 1811, med då- 
varande Statsfrun, sedermera Öfverhofmästarinnan 
hos H. M. Enke-Drottningen Hedvig Elisabeth 
Charlotta, Friherrinnan Charlotta Aurora 
De-Geer ”). Med henne njöt han en sann huslig 
lycka i gyllene salar, hvilket eljest tros vara säll- 
synt nog; för hennes skull visade han en städ- 
se molnfri panna, äfven då statsmanna - bekym- 
ren tyngde hans sinne, — ett i öfrigt utmärkande 
drag i Grefve af Wetterstedts personlighet; af 
hennes bifall väntade han sina mödors lön. En 
”) Hon hade förut varit gift med Generalen m. m. Gref- 
ve Nils Gyldenstolpe, med hvilken hon hade 
trenne barn, två Söner och en Dotter. 
