318 
att han snart af läraren utmärktes, såsom en af 
dess förnämsta elever, och hedrades med en fort- 
farande särdeles ullgifvenhet och vänskap. Från 
Freyberg begaf sig Eswark till bergverken i det 
öfriga Saxen och i Böhmen, derifrån gick han 
till Wien och erhöll der de skriftliga tillstånds- 
bref, som fordras för att vinna tillträde till de vig- 
tigare bergverkens beseende i de Österrikiska sta- 
terna. Han uppehöll sig derefter någon tid i 
Schemnitz i Ungern, äclån fick der, på dd kemi- 
ska borsten genomgå en kurs 1i mineral- 
analysen; sedermera besökte han bergverken i 
Bannat och Siebenbärgen. Zalathna togs till huf- 
vudstation och domen besöktes Orsåvan. Ora vitza, 
m. fl.; öfver Kapnick och Nagybania gick han till- 
baka till Ungern och besökte Smöllnitz, Göllnitz, 
Tokay m. fl. och gick öfver Käsemark till Wie- 
litzka och Bochnia i Polen; till slut besökte han 
äfven bergverken i Schlesien och i hemvägen än 
en gång Freyberg och WernEr. 
Öfver denna resa har EsmaArk fört en ganska 
detaljerad journal, som innehåller, utom amten 
ningar af rent vetenskapliga iakttagelser, de prak- 
tiska uppgifter för bergshandteringen, hvilkas in- 
hämtande var jön fvardleretmnel för det rese-anslag 
han af staten erhållit. VERNnEr, som, i sin ut- 
märkte elef, efter återkomsten fann en ytterst 
nitisk anhängare af de läror han bibragt, emot- 
tog Esmark med särdeles välvilja och förmådde 
honom att, af de geologiska och mineralogiska 
iakttagelserna 1 resejournalen, göra ett sänslalt 
otklräg; för att på tyska från trycket utgifvas, hvil- 
ket Esmark också efterkom. Det öfriga af jour- 
nalen är ännu otryckt. 
Efter återkomsten kallades han den 1 Nov. 
1797 till Assessor i Öfverbergamtet i Kongsberg, 
