55 



ler sig vid sin grundsats af bevisligen jemn felfor- 

 delning , utan afseende pä om correctionen af de 

 till slutliga rakningen begagnade vinklarna, ja till 

 och med om den i systemet största correctionen har 

 blifvit mindre ån den genom forsok kunnat erhål- 

 las. Denna method bor således bedommas i sam- 

 manhang med besvarandet af frågan: Ar skyldighet 

 ten, att lika mycket, och lika litet ^ misstro hvart 

 observeradt datum, iippfylld derigenom^ att man sö- 

 ker förändra hvart och ett så litet som möjligt ^ eller 

 derigenom, att man låter hvar och en rosta med lika 

 ratt till inbördes correction och corrigerande. 



I en trapez med diagonaler åro de algebraiska 

 eqvationer, ("eller der blott algebraiska functioner af 

 gradtalen förekomma) som af fullkomligt corrige- ' 

 rade vinklar b5ra uppfyllas, 8 till antalet, hvar- 

 af dock blott 7 åro oberoende; så ait deras uppfyl- 

 lande nödvändigt medför det åttondes. Problemet 

 reducerar sig hår till borttagandet af andra termen 

 i eqvationerne. 



DAB—DAC—CAB=V; ABC—ABD-DBC-X; 



BCD~BCA—ACDzzT; CDA—CDB~^BDA=Z; ^^^' " 



och iSo'' — DAB-~ABD--BDA = A; 



iSo<^'-' ABC— B CA— CA B = B; 



iSo'^ — B CD— CD B — DBC=C; 



i^o°^CDA—DAC—ACD=2D; 



eller till F=o,Xzzo,r=o,Z=:o,A=o,B=o,Czzo,D=o. 



De fyra första eqvationerna åro, då Theodolit 

 nyttjas, uppfyllda innan triangelutråkningen fore- 

 tages. Då man af primitiva felen A,B,C,D, for- 

 delar f på hvar och en af de i deras vården fo- 

 rekommande 3 vinklar, insätter således corrigerade 

 vården i de 4 första eqvationerna , och likale- 

 des jåmnt fordelar de dervid uppkommande felen 

 V\X\T',Z\ samt åter insätter i de 4 sisia eqva- 



