94 



böjde j med tydlige åtskilde kanter, lika föregå^ 

 ende arts. 



9. Hysterium z/öraw/, gregarium, peritheciis sub^ 

 elongatis vaiiis nigris, intus fuscescentibus, ia- 

 biis sub-obsoletis discoque concoloribus. Fr.ObSi 

 Myc. I. p. 192. 



Vexer på gammal Ekved, sällsynt. 



Liknar for blotta ögat endast outvexte Spbae- 

 tier, ehuru bland de större arter. Formen, rund, 

 aflång, merendels utdragen. Fårgen dunkelt svart* 

 inuti brunaktig. Kanter urskiljas endast for bevåp- 

 nadt oga, åro ojåmne, i början tillslutne* 



10. Hysterium angnstätum , parallelum, perithe- 

 ciis longissinus linearibus laevibus opacis atrisj 

 labils primo conniventibus. 



H. angustaté Pers. Syn. p. 99* 



Vexer helst på bjorkbark , äf hvilken nåfverri 

 blifvit afdragen. 



Alldeles skildt från de följande, emot Alber- 

 TiNis formodan. Kanske han snarare menar H. 

 elongatum JVahtenb., som mycket närmar sig till 

 H. pulicare. Pers. — Denna art år 3 — 4 lin. lång^ 

 alldeles jembred, stundom något bojd, | lin. bred, 

 siat, dunkelt svart. Kanterne icke uppsvällde och 

 i början slutne. 



11. Hysterium elongatum, peritheciis elongatis sub- 

 striatis acutis opacis nigris, disco lineari. Fries 

 Obs. I. p. 193, PFahlenb. Lapp, p. 523. 



Vexer på barklosa grenar af Pihl, Rhamiius , 

 o. s. v. 



Från H. Fraxini skiljes det lått, såsom ej ut- 

 brytande genom barken. Svårare från H. pulicare, 

 emedan sidorne, ehuru meråndels slåta, stundom 

 tråflfas strimmige, genom sin utdragna form och 



