IM 



nom dod, eller i Bar ingstångd, skulle mgn icke 

 så lått skilja honom derifrån. Isynnerhet står han 

 nåra Sylv. Sibilatrix och S, Trochihu , och vid för- 

 sta påseendet tyckes han endast vara en mindre 

 varietet af den sednare. Men då man studerar ho- 

 nom i skogarna, finner man snart att han lika så 

 val som hvardera af de förra, utgör en egen, gan- 

 ska distinct art. Denna art har jag ingenstädes med 

 säkerhet funnit beskrifven *), och inom Sveriges s;rån- 

 ser, har |ag ånnu icke sett åen. Under den resa 

 åt norden jag år i8i6 förrättade, och till hvil- 

 ken Kongl. Academien gunstigt täcktes lemna un- 

 derstöd; fann jag först denna lilla Sångare norr 

 om Trondhiem i Stor dalens ^ Inderoens och Nimimeda' 

 lens crranskoear. 



Att han år en flyttfogel, som vid vintrens an- 

 nalkande lemnar dessa nordliga trackter och mot 

 Södern söker en blidare himmel, kan man temmeli2;en 

 beståmdt antaga. Alen om han under dessa vandrin- 

 gar besöker Sveriges skogar, år icke så afgjort. Mån- 

 ga foglar som under Sommaren bebo Scandina- 

 viens norra delar och om vintren flytta till Län- 

 der långt sydligare ån Skåne, åro ånnu aldrig fund- 

 na i södra delen af Sverige. Hit kunna råknas 

 Fringilia nivalis ; Emberiza Lapponica, Tur dus rosens ^ 

 Sijlvia Svecica m. fl. Dessa måste under sina vår- 

 vandringar mot norden följa de Landsträckor som 

 de tråfFa, och först der dessa upphora, våga resan 

 ofver hafvet. Så tyckas t. e. de Sylvice Svecicce som 

 under Sommajen bebo Norrlands och Lapplands 



*) Sylvia rnfdf sidan £om åzn af Hr Bechsteix (i Natur-Hesch, 

 Deutschl. a.te Aufl. 3. B. s. 649) beskrifves, kommer honom 

 i många fall nära, och skiljer sig 1 a:, di a. },'iz>: om också 

 inin fogel vid framtida jemförelse skulle befinnas idenrisk med 

 Hr Bechsteins; är den åtminstone en tillökning for Scan- 

 dinaviens fauna, och ändring af namnet icke onödig , då foglen 

 verkeligen icke är rödbrun (rufa). 



