134 ■ ^ ^ ■ 



genom degästion med concentrerad saltsyra, hvaref- 

 ter caustikt kali lillsatJes till dess leran fållt och 

 åter upplöst sig, h varvid återstod en blanning af 

 0-025 gr. jernoxid och manganoxid, sa att halten 

 af Itrjord endast blef 0.707 gr. 



Vätskan hvarar lerjorden var fålld med cau- 

 stik ammoniak, blandad med oxalsyrad ammoniak 

 gaf en ringa hvit fällning, som efter brårining 

 leranade o.oi gr. ren kalkjord. 



Analysen hade således gifvit: 



Lerjord . . . 35. 35. 

 Phosphorsyra . , 33. 40. 

 Flusspatssyra , , 2, 06. 

 Kalkjord ... o. 50. 



Jern - och Manganoxid 1, 25. 

 Vatten . . . 26. 80' 



98. SÖ. 

 Det år lått att efter detta resultat beståtnma 

 hvad V/avvelliten i chenuskt hånseende år. Neutral 

 phosphorsyrad lerjord består af 32,45 delar lerjord 

 mot 67.57 d, phosphorsyra. Det år klart att jor- 

 den hår år förenad med hälften af denna qvantitet 

 , syra. 33.4 d. phosphorsyra gifva ett basiskt salt 

 med 32.2 d. lerjord, hvarefter 3.15 d. af jorden 

 återstå for flusspatssyran, och fordra 2.04 d. deraf 

 fqr att bilda eit neutralt salt. Analysen hade gif- 

 vit ?,o6 dp eller så nåra man kan vånta det, 6f- 

 verensståoimande med rakningen. Någon af sy- 

 rorna hade dessutom vaiit förenad med kalkjorden , 

 och det har troligen yarit flusspatssyran , såsom 

 den starkare. 



Båda dessa lerjordssalter hafva troligen varit 

 förenade med vatten, emedan lerjorden i allmån- 

 l^et ger saltar som binda stora qvantiteter vatten ; 

 men sä långe neutral flusspatssyrad lerjord ännu 



