135 



icke foreko mm i t i oblandadt tillstand , kan man 

 endast genom beräkning göra en sannolik fordel- 

 ning af vattnet. Det år ganska sannolikt att i det 

 basiska phosphorsyrade saltet, lerjorden upptager en 

 qvantjtet vatten, hvars syre år lika med jordens, 

 d. v. s. år 15,13. Hela vattenmängdens syre år 

 23.82 *), så att Jor det flusspatssyrade saltet återsiår 

 en qvantitet vatten hvars syre år g-öp, eller 6 gån- 

 ger så myckel, som syret i den med flusspatssyran 

 förenade lerjorden, (h vilket år 1.47, men 1.47 X! 6 — 

 8,63.) Hårvid uppkommer ånnu ytterligare den 

 frågan; år den flusspatssyrade lerjorden en tillfäl- 

 lig eller väsentlig beståndsdel i detta salt? I sedna- 

 re fallet kunde saltet vara sammansatt af en parti- 

 kel neutral flusspatssyrad lerjord förenad méd i^ 

 partiklar basisk phosphorsyrad lerjord; men oagtadt 

 flus?patssyran åfven förekommer i Wawelliten fiåti 

 Sachsen och Bohmen, så bevisar detta likväl icke an- 

 nat ån att de hår kunna förekomma af samma skål, 

 som phosphorsyran och flusspatssyran alltid tråfifas 

 tillsamman i den organiska naturen, ehuru myc- 

 kenheten af den sednare vanligtvis, år ganska 

 »betydlig. 



Formeln f6r detta fossils chemiska samman- 

 sättning blir således följande ^="*): 



Ål* P2 + 12 Aq., Al^ F3 4- 36 Aq. 



♦) Dettsi besiämniande grundar sip; pä nya försök öfver vattnets 

 sammansättning, som jag i sällskap med Herr Dulong anstä'lr, 

 och hvilka jag längre fram sKall meddela Kgl. Aeademiert» 

 enligt hvilka vatten innehåller 88^94 procent syre, 



**) J^S t»or här erinra derom att ett (,) mmSrker att matt ansei 

 )a-opparna blandade, då deremot (-f-) utmärker en chemisk 

 förening. 



