139 



Det återstående liquidum genom kokuing befriade 

 från svafvelbunden våtgas, forsattes med kolsyrad 

 'ammoniak, som fullkomligt återuppl6?te det i bör- 

 jan fållda. Efter våtskans inkokning till hålfien 

 hade en fällning uppkommit, som hade alla egen- 

 skaper af Berylljord. Det år en anmårknins;svård 

 omståndiohet hos b^cry Hjorden , att förena sig med vis- 

 sa metalloxider, och art i detta skick ganska lång- 

 samt och ofullkomligt angripas af syror. Jag h^t 

 redan fårot *) beskrifvit en i saltpetierfyra olöslig 

 förening af denna jord med manganoxid och ceroxid. 



b. Den sura upplösningen hvarur det nyss omcal- 

 ta ämnet af>att sig, afroktes till torrhet, hvatunder 

 massan först gelaiinerade. Den genomfnktades nied 

 concentrerad saltsyra och leranades så beiåckt ett 

 par timmar, hvarefter den ofveigots med vatten 

 och lösningen afsilades från kiseljorden, som tvåt-^ 

 tad, torrkad och glödgad vågde o. 389 g^". 



c. Den genomgångna upplösningen lålldes med 

 kolsyrad ammoniak tillsatt i ofverskott, och fäll- 

 ningen macererades i flera omgångar med kolsyrad 

 ammoniak, till dess denne intet mera derur utdrog. 

 Det oiosta vågde, efter tvättning och glodgning, 

 0.295 g^» Öet upplöstes genom digestion med 

 concentrerad s3ltsyra;och låsningen forsattes med cau- 

 stikt kali i stort ofverskott, som Iter till största de- 

 len upplöste det i borian utfåida. Kalit lemnade 

 rod jernoxid, som glödgad vågde 0.03 gr., och 

 hvars vigt, afdragen från den förra massans, lem- 

 0.275 gr. for lerjord. 



d. Upplösningarna i kolsyrad ammoniak afroktes 

 varsamt och gåfvo en fällning, som tvättad och 

 glödgad vågde 0.165 gr. Likasom de i a) erhåll- 

 na 0.03 gr. var den berylljord, hvars hela halt 

 således uppgår till 0.195- E""* 



*} Afh. i Fysi-k, Kemi och Mineralogis, IV H. s, 354, 



