143 



lopp men att- vattnet kun^e uppfångas, i clet när- 

 maste lik den j^^g i Vi Haft. af Afh. i Fysik, Kemi 

 och Mineralngie beskrifvit, upphettades 2.646 gram- 

 mer kristalliseradt zinkoxid -silicat. På detta sått 

 erhollos 0.198 gr- rent vatten samt eo forhist af 

 0.003 gr. gasformiga åmnen. Kristallstyckena 

 hade förlorat sin genomskinlighet och antagit en 

 mjolkhvit fårg; ett bevis att det vatten de förlorat 

 tillhordt dem såsom kristallvatten. Massan upp- 

 glodgades ånnu starkare i en liten vågd platinade- 

 gel och förlorade dervid ånnu. o 009 gr. For att 

 bestämma om denna forlust icke kunde vara kol- 

 syregas, inlades några bitar af gallmeyan i en liten 

 ©mstjelpt glasklocka ofver qvicksilfver och saltsyra 

 inslåptes. Deraf sönderdelades styckena med en 

 ringa utveckling af kolsyregas, hvilken for det ma- 

 sta stannade i den gelarinerade kiseljorden, som der- 

 af utsvällde och fyldes med bläsor. 



Efcer detta forsok innehåller Zinkoxid silicatet 

 7.45 procent vatten och 0.45 procent kolsyra. 100 

 d. finrifvet pulver af den glödgade gallmeyan sön- 

 derdelades med utspådd svafvelsyra, och den gelati- 

 nerade massan afroktes till dess en stor del af dert 

 ofverflodigt tillsatta svafvelsyran afdunstat. Äter 

 upplöst i vatten iemnade den 26.73 d. kiseljord. 

 Lösningen fåld i kokning med basiskt kolsyradt 

 natron, gaf kolsyrad zinkoxid, som glödgad Iem- 

 nade 73.17 d. zinkoxid. Zinkoxiden åter upplöst 

 i saltsyra och afdunstad till torrhet Iemnade vid ny 

 upplösning i vatten 0.3 d. kiseljord oupplost. 



I den neutrala upplösningen inhåldes causrik 

 ammoniak till dess att den i början utfällda zink- 

 oxiden åter upplöst sig, b varefter återstod ett 

 hvift åmne, som glodgadt vågde 0.3 d. och for 

 blå?ror reducerades til ett blykorn, hvari salttpeter- 

 syra upptäckte spår af tenn. Då 0,3 blyoxid och 



