no 



LaPlace ansåg nedsankning un<3er nive: 

 vara en fåljd deraf , att vid en convexyta vore de 

 tryckning, som liquidum i denna yta utofvar i 

 det underliggande liquidum, i följd af particlarni 

 inbördes atiraction , större ån vid en plan yta; oc 

 att derfore en, lågre pelare med convex yta kui 

 de hålla jemnvigten med en högre pelare med pifl 

 yta. Åfvenledes betraktar han tryckningen, c 

 ytan år concav, vara mindre ån då den år plåt 

 hvaraf uppstigningen skulle hårrora. Håraf följde v 

 dåre att tryckningen, da ytan år convex, vore \ 

 da större ån då den år concav. Men utom a 

 nyssnårade händelse med qvicksilfret bevisar, a 

 nedsånkningen ej år en följd af en större trycknir 

 af den convexa ytan, utan blott af en foråndrir 

 i attractlonskraftens riktning, vilia vi åfven vi; 

 att det så förhåller sig i följande forsok, som L 

 pLACE anser bestyrka sitt påstående. 



Låt ABCFE (Fig. 3) vara en siphon, hva 

 ena ben FCB årettvidt kåril och det andra ^5. 

 ett hårror. Ifylles vatten i det vidare kårilet, s 

 stiger vattnet högre i härröret. Låt d vara de 

 punct der vattnet står i FBC då det hunnit ti 

 slutet af härröret eller A; sä år ytan AfE con 

 cav. Påfylles mera vatten, t. ex. till «, så skulle 

 om härröret vore längre, det stiga till r, så. art b( 

 ståndigt rs = Ab; men oaktadt röret år slut i A 

 rinner doch ej något ofver. Ytans concav 

 tet affärer, under den fortsatta ifyllningen, til! 

 man påfyldt vatten till en punct Ä, som ligger 

 samma horizontella linie med A^ då ytan blifv; 

 fullkomligt plan. Påfylles ånnu mera, börjar ytai 

 att blifva convex, och denna convexitet tilltager 

 tills vattnet blifvit påfylldt till F, om Fä=z2Aå,e\ 

 ler dubbla den höjd, hvartill vattnet blef uppdra 

 get i hårröret. Nu först börjar vatten att rinn 



