23 o 



I Maji månad fångades vid Dufnås en Elg- 

 kalfhona. Jag fick genast veta det af en der bo- 

 ende bekant, genom hvilken jag gaf underrättelser 

 vid hennes uppfödande, emedan agaren. Herr R . . , 

 var i Frankrike. Bref afgick till honom med be- 

 gäran att få köpa henne. Dessa underhandlingar 

 fortsattes långe fruktlöst; emedlertid fostrades lilla 

 Elgkon gsnska val, efter min foreskrift och med 

 €spard kostnad , så når som till rum och tämjande, 



Min Elgoxe var nu spak for allt mitt gårds' 

 folk, som sparde mången gång af sitt bröd att gif 

 va det fromma högdjuret; men han tog ånnu e 

 emot något af en honom obekant. Min kusk tank 

 te en dag göra mig det noje att få se Elgen an- 

 spånd for en kårra; men der misslyckades, emedat 

 man icke snart nog öppnade grinden, ofver hvil 

 ken han hoppade och hade säkert skadat sig; om e 

 grinden hatt gången åt, och om ej begge seliam- 

 parne sprungit. Jag forbjod sedan att så.ta honorr 

 för hjuldon, hvilket var f5r sent, hvarvid, oor 

 hans tvillingsyster lefvat, de bort vånjas, med for 

 sigtighet, från 5:te månaden och hvarvid jag nt 

 fann intet varde mot det att skydda honom, ånni 

 i hopp om tam afvel. Han reds dock 2:ne gångei 

 i veckan efter Posten och flere andra ärenden 

 följde mig på jagt och andra promenader, både till 

 hast och fots; hvar jag satte mig, lade han sig tåti 

 intill mig; han förstod åtskilligt af hvad jag sade 

 till honom, gaf mig hvad fot jag begärde, ocl 

 ville forsvara mig, åfven mot sin väktare, då jag 

 Jotsade sofva och han kom for nåra mig. 



Elgen bevistade denna sommar en fest for er 

 min Grannfru, då temligt grofva kanoner lossades 

 under Regements musik. Elgen måste fösas frår 

 kanonerne, att ej svedas; han geck mellan trura. 

 slagarena och klarinetterne sattes invid hans oron 



