333 



ka fingo ett lika lasstal annan spillning, I början 

 af September ville fian redan göra sin närmaste 

 påhelsningj men som hon endast var ii är, fann 

 jag henne for ung och spad mot honom. I stallet 

 kunde hon icke bestigas, ehuru det år 4^ aln högt, 

 ty då Elgen höjde hufvudet, nådde det i taket. 



Virke höggs och framfördes till en Elggärd; 

 den hägnades stor, med 5 alnars hog resgårdsgård 

 och lika hog grinds, den inneslöt en hop gamla 

 loftråd; i dess ena horn byggdes ett lider med 

 2:ne krubbor, med särskild stängsel * under tak; i 

 ett annat horn gråfdes en vid och djup damm, 

 som alla årstider hoU vatten. Denna Elggård med- 

 förde åfven den fordel, att der kunde inkoras en 

 Stor myckenhet tallris, som minskade betydligt en 

 dyrare föda. Elggame, så val som gettren och 

 fåren, vålja riset af martallen framfor det af de 

 andra 2 me tallslagen, 



1799, om våren, fördes Elgkon i sin vagn till 

 denna nya boning^ hennes vildhet var for inrotad 

 att kunna andras, det forblef omöjligt att tåmja 

 henne vidare ån att taga bråd ur händerna på mig 

 och vårdaren, hvarvid hon stundom skrek. Dä hon 

 var synnerligen artig, kunde* vi fä rifva henne på 

 nosen och bakom öronen; men det var vådligt, 

 emedan hon sparkades qvickt med alla focter. Hon 

 ville åfven stångas, ehuru Elgkon aldrig får horn, 

 icke eller karunkelj som under hans hals nu var 

 5 tum lång, försedd dessutom med 6 tums mycket 

 tiockt skågg. Hans alla ofningar afbrotos for hen- 

 nes skull och den efterlängtade September var han 

 5| hon 2^ år. Ehuru han var 13 q:tr, en aln 

 högre ån hon och grofre i alla dimensjoner, var 

 hon ej eller spad och troddes, efter flere ofverlåg^- 

 ningar, att jag borde låta dem forblifva i sin gård 

 k. F. A Handl. Wp. St. II. 16 



