238 



I Kongl. Sv. Vef. Acad. Handlingar for år 

 1779, 2:dra Qvart. , har Prof. Sfarrman vål 

 beskrifvit och afritat Capska Elgen ; ett slags 

 Gazell. 



I flere Engelska Vetenskaps-Lexica ses be- 

 skrifningar ofver EJgen, som bevisa, att dessa 

 djur der ej finnas. 



Anm. Af anförde och ånnu många stållen, 

 der jag haft tillfälle att se Elgar afritade och be- 

 skrifna, finnes, att den ena Auctorn endast lånt 

 af den andra och att foga någon fullständigare och 

 mindre felaktig beskrifning ofver Elgen torde gif' 

 vas, ån den af Nordholm eller v. Linné. 



FisCHERSTROM, i dcss Enfaldige Naturforska- 

 re uppräknar all den båtnad vi i vår hushållning 

 kunde aga af dessa högdjur: "Deras kött gifver 

 oss en både måttlig och smaklig föda. Deras hår 

 tjena till stoppning i madrasser. Af deras horn 

 och klofvar kunna de vackraste arbeten förfärdigas. 

 Deras hud ofvertråfFar i flere hänseenden alla an- 

 dra kreaturs i verlden. Till korslor om vintren 

 åro de oförlikneliga, att genomtråka de djupaste 

 snofåilt med forunderlig färdighet. De kunde in- 

 råttas till postforare i vårt land; de hafva vid 

 postforningen fordom varit brukade, men blefvo i 

 Konung Carl IXrdes tid, forbudne, emedan 

 rymmare, igenom dem, satte sig i säkerhet. De 

 kunna springa 36 mil om dygnet, m, m." 



Leuhusen, i Samukyldiga Tankar till Sveriges 

 Våhnåga, pag. 39, håller före: "att det vore natur- 

 ligare, i vårt land, att betjena sig af Elgar ån 

 Oxar och Hastar; emedan Elgen år stark och snar 

 och har således både Oxens och Hästens egenska- 

 per hos sig förenade.'^ 



^nnu Jag år likasom Fischkr ström och 

 Leuhusen förundrad derofver, att Elgar icke 



