240 



men dog deraf. Genom Ofversten Baron F . . . . 

 fick agaren min foreskrift huru hanen borde upp- 

 fe da*. 



År 1804, da f. d. Konung Gustaf Adolf, 

 under sitt vistande i Munchen, såndt en befaUning 

 till Öfver-Hof-Jågmåst. Grefve Bunge, att upp- 

 köpa cch ditsånda ett par unga Elgar, kom Gref- 

 ven till AVångsjoberg och visade mig sitt uppdrag, 

 men beklagade, att han ei ågde hopp att det upp- 

 fylla. Jag underrättade Grefven om ofvannåmde 

 Elgar: att Elgkon från Muskon, nyligen var in« 

 köpt af en Bryggare på Södermalm; och af Bar. 

 F ... ., som road af jagt var ofta på Wångsjo- 

 berg, visste jag så mycket mer, att Elgoxen kun- 

 de få köpas, som jag årnade göra handeln af hela 

 paret, i synnerhet som Kon var ett år åldre och 

 jag hade svårt vid att ofvertalas från ett nytt för- 

 sök atc få tam afvel. Grefven reste ganska glad 

 ifrån mig, sedan jag lofvat skrifva till Bar. F... 

 om handelns afslutande jemte underrättelse hura 

 El.soxen forsigtigt skulle foras till Ofver-Jågm. S. . . 

 på Djurgården. Med omgående post fick jag ett 

 bref från Grefven, som hade varit hos Bryggaren 

 och besett Elgkon, hvilken han e) vågade köpa, 

 emedan han trodde henne vara sjuk. Han bad 

 mig enträget komma till Stockholm, for att råda 

 honom, så val vid handeln, som huru Elgarne 

 skulle transporteras så lång våg. Jag for till 

 Stockholm, gjorde Grefven sällskap till Bryggaren, 

 fann Kon aldeles frisk men mycket msger; han- 

 dela afgjordes på stallet, Elgoxen, inköpt af Bar. 

 F . . . . , var vacker och r^daa då Djurgården. Jag 

 meddelade Öfver-Jågmåst. S. . . nådiga undervisnin- 

 gar, fol]de Grefven åfven till en Vagnmakare, der 

 Elgvagnarne, efter min ritning, beställdes, skaffade 

 rått på min fordna Elgvaktare och reste hem myc- 



