344 



Thomson uppger att vid detta salts sönder- 

 Belning af syror forflyger en portion bllsyradt 

 J€rn med en sidan häftighet, att då han slog 

 salpetersyra på pulvriseradt blodlutssalt, blef sy- 

 ran i flaskan, hvarur han hålide, blå af det for- 

 flygtigade jernsaltet. Thomson anställde ett för- 

 sök till syrans analys, genom kalisaltets brän- 

 ning med kopparoxid i ett kopparrör. 5 gran 

 af det kristalliserade saltet gåfvo 5.2o5 cub. tum 

 kolsyregas och 2.42 cub. tum qvåfgas samt 2.2 

 gran vatten, af hvilka endast o. 63 g:r hade 

 utgjort saltets kristall vatten. Hans forsok hade 

 således gifvit 2^ volum kolsyregas mot 1 volum 

 qvåfgas, hvarvid den kolsyra, som alkalit qvar- 

 hållit, ej år intagen i beräkningen, och intet af- 

 drag gjordt får den atm. luft som kårlen vid for- 

 soket i början innehSllo. Håraf drog nu Thom- 

 son den slutsatsen, att det åmne som i förening 

 med jernet i dessa salter utgör syran , år sam- 

 mansatt i lika proportion som blåsyran, emedan 

 han antager att den fjerdedels volum kolsyregas 

 han fått for mycket vore ett observationsfel, och 

 att det nåra 4 gånger större qvantum vatten han 

 fått ån som med denna åsigt år enlig, hårrorde 

 från en kork, inpassad i kopparrorets öppning, 

 så att dess af hettan utdrifna hygrometriska vat- 

 ten kunnat blanda sig till producten af analy- 

 sen. Likväl då Tpiomson sammanräknade det 

 erliållna resultatet, och sedan han afkortat det 

 kol och det våte som ej passade for tlieorien, 

 befanns att jernets vigt icka kunde fås att in- 

 ståmma med de chemiska proportionerna. Han 

 yttrade att detta var det första exempel han fun- 

 nit som ej intråftade med den atomistiska tlieo- 

 rien, och han inviterade chemisterna att såka 

 utreda detta undantag "emedan, såger han, ingen 



