347 



det jernhaltiga blåsyrade kalits förbränning med 

 kopparoxid alltid fått gaserna i samma relativa 

 fårhållande, som Gay-Lussac funnit vid cyano- 

 gens analys, och att basen dervid icke, såsom 

 PoRRET uppgifvit, qvarhåller någon kolsyra. 



Vid så stridiga resultat, och under så mån- 

 ga framkastade, blott till hälften bekräftade giss- 

 ningar år det svårt att göra sig en föreställning 

 om dessa salters verkliga sammansättning, och 

 ehuru vågen val genom GAY-LtJSSAc's undersök- 

 ningar blifvit banad, måste man dock medgifva 

 att, oagtadt hvad som sedan blifvit gjordt, vi än- 

 nu stå på samma punkt der Gay-LussaC lem- 

 nade denna undersökning. 



Proust hade for långe sedan bevist att 

 Blodlutssalterna hålla jern, att de borde anses 

 såsom dubbelsalter i h vilka jernoxidul alltid år 

 en af baserna, likasom i de flera slags alun, ler- 

 jord alltid år den ena basen, och han viste att 

 berlinerblått år ett blåsyradt salt der jernoxid 

 foretråder den andra basens ställe bredvid oxidu- 

 len. PoRRETS idée att betrakta jernet såsom en 

 beståndsdel af syran , har alltid synts mig ana- 

 iogue med den att betrakta Cremor tartari såsom 

 syran i seignette-saltet eller i kråkvinsten. 



Jag skall nu anlora de forsok jag i detta 

 åmne anställt, och de resultat jag trott mig kun- 

 na draga af dem. 



1. Undersökning af de båda basernas 

 relativa qvantiteter i jernhaltiga blåsy- 

 rade salter. 



A. Kall saltet. 

 Det till dessa forsok använda salt var re- 



nadt på det sått, att fatigcerade saltet i tåpt karl 



