348 



upphettades en half tiitia vid én till glodgning 

 iiåra kommande hetta, hvarvid mässan samman^ 

 smalte. Den upplöstes sedan i vatten och om- 

 kristalliserades ett par gånger. Lösningen fålla- 

 des ej af jernhaltig blåsyrad batyt och saltets 

 fårg var blekt citrongul. 



Saltet refs till pulver och lemnades sedan 

 ett par dagar i luften, hvarunder det icke förlo- 

 rade något i vigt. Sedermera utsatt for en tem- 

 peratur af -[- 6d° fatiscerade det och förlorade 

 dervid emellan 1 2,9 och i9,4 p. c. vatten, hvilka tal 

 årö det högsta och lägsta af 7 försök. Vid en 

 temperatur som betydligt ofversteg kokhett vat- 

 tens, förlorade det intet mer. 



2 grammer fatisceradt salt ofvergSts med 

 concentrerad svafvelsyra i en platinadegel. Sal- 

 tet lostes till en del i syran och massan upphet- 

 tades, men ingen fråsning uppkom och ingen 

 lukt af blåsyra kunde fårmårkas. Upphettadt på 

 ett sandkapell blef det oforåndradt och först då 

 massan utsattes for lagen af en spritlampa j kom 

 den i kokning. , Dervid utvecklades en mångd 

 gaz som luktade både af svafvelsyrlighet och af 

 blåsyra. Hettan fortsattes till dess en del af den 

 ofverflodigt tillsatta svafvelsyran blifvit förjagad, 

 hvarefter massan 6fverg5ts med vatten* Den 

 svafveUyrade jernoxiden blef långe olöst och for- 

 drade kokhetfe vatten for att upplösas. Den kla- 

 ra vätskan fålldes med caustik ammoniak i of- 

 verskott, silades, jernoxiden tvättades och det 

 genomgångna saltet afdunstades i platinakårl till 

 torrhet och glödgades. Vid detta tillfälle kan ej för- 

 hindras att en portion ammoniak går bort i början 

 och lemnar ett ofverskott af svafvelsyra med kalit, 

 spm fordrar en läng glodgning for att utjagas. 



Detta 



