vatten, hvarefter massan utkoktes med vatten, sa 

 långe detta någon ting upplöste. Alla våtskorna 

 afdunstades till dess att endast en ringa portion 

 återstod. Barytsaltet anskot under afdunstningen 

 ganska orent och måste åter upplösas i kokande 

 vatten och omkristalliseras , då det erhölls i små 

 gulaktiga kristaller. Detta salt behöll sig ofor- 

 åndradt i luftens vanliga temperatur, men bör- 

 jade vid omkring + 4o° att fatiscera. Kristal- 

 lerna falla icke sönder utan endast blifva hvita. 

 2 grammer af detta < salt förlorade genom 

 fatiscering i flera olika forsok från o.53o till 

 0.532 gr. vatten. De återstående 1.668 gr, 

 brändes på en liten postlins-skål ofver spiritus- 

 lampa, till dess att alla brännbara åmnen blif- 

 vit fullt oxiderade, hvarefter återstod en blan- 

 ning af kolsyrad. baryt och jernoxid, som vågde 

 1. ögS gr. Upplöst i saltsyra och sedan fålld 

 med svafvelsyra gaf den 1. 5620 gr. svafvelsy- 

 rad baryt, och då den med svafvelsyra fällda 

 vätskan mattades med caustik ammoniak, erhölls 

 jernoxid, som glödgad vågde o. 265 gr. Efter 

 detta forsok innehåller barytsaltet: 



Barytjord . 51.273 håller syre 5.38 2 



Jernoxidul 11, 865 . . 2. 70 1 



Vatten . 16. 56o . . 14.72 5| 



Forlust . 20. 3o2 



Hår finnes åter samma forhållande emellan 

 jernoxidulen och Barytjorden, som i kalisaltet; 

 vattenhalten deremot har ett märkvärdigt afvi- 

 kande från vanliga forhållanden, hVilket vål skulle 

 kunna skrifvas på rakningen af observations fel, 

 om vattenhalten ej vore så constant och sa lått 

 att med såkerhet bestämma. Deremot då man 

 jemfor basernas måttningscapacttet samt forlu- 



