253 



Blyoxid . . 71.0 haller syre 5.o(^ 2 

 Jernoxidul . 11.3 . . . 2, 57 i 



Forlust . . 17.7 

 Har Inträffar således åter samma förhållande emel- 

 lan baserna och det åmne som forstoris i bränning. 

 Som hos kalisaltet. 



Jag tror att dessa analyser, valda ur alla tre 

 klasserna af baser åro tillräckliga att bevisa att, i 

 hvad tillstånd dessa baser i sakerna ån må kunna 

 betraktas , sa mattar alltid jernoxidiikn hälften s& 

 mycket syra, som den andra basen. 



II. Undersökning af dessa salters syra. 



De grunder, på hvilka Porret uppgjordt sin 

 idée om den jernhaltiga blåsyrans natur, ati jernet 

 nemligen i icke oxiderad form skulle finnas deri 

 såsom en beståndsdel af syran, åro ganska otillräck- 

 liga och kunna ej betraktas såsom giltiga bevis. 



For att med ett forsok utröna rigiigheten eller 

 origtighen af denna idée, inlade jag i en liten for 

 lampa utblåst appareil 1,5 gr. fatisceradt kalisalt, 

 hvarofver leddes svafvelbunden våtgas. Saltet för- 

 ändrades icke synbart af gasens åtkomst. Det upp- 

 hettades derefter anda till smältning under det ga- 

 sen besåndigt stramade derofver. Jag hade väntat 

 att det svafvelbundna våtet skulle sönderdela jern- 

 oxidulsaltet och gifva blåsyra, vatten och svafvel- 

 bundet jern; men intet spår af vatten kunde under 

 någon period af operationen forraårkas. 



Den svafvelbundna vätgasen passerade, sa val 

 vid ingåendet i apparaten som vid utgåendet, of- 

 ver smalt saltsyrad kalk, så att det vatten, som 

 under operationen bildades, skulle kunna vågas. 

 Saltet hade efter slutadt forsok vunnit 1 1. 6 p. c. af 

 dess vigt, och den sallsyrade kalken 2.1 p. c. Men 



