203 



III. Jcrnhaltig Blåsyrad Ammoniak» 



F5r att komina naturen af dessa föreningar 

 ånnu närmare på spåren, undersokie jag åfvea 

 sammansättningen af jernhaltig blåsyrad ammoniak. 

 Jng ansåg det sannolikt att denna förening skulle 

 kunna ge upplysningar om ammoniakens råtta na- 

 tur, som ej på annan våg stått ait vinna, i det 

 deraf torde kunna erhållas en dubbel-cyanure af 

 jern och den metallika kropp, som amalgamerat 

 qvicksilfret vid ammoniakens sonderdelning i ele- 

 ctriska stapeln. Om detta salt kan erhållas utan 

 vatten, eller, som hår vill såga detsamma, utan, 

 syre, så år det klart att det år en dubbelcyanure 

 och det år dervid lått att bestämma om ammo- 

 niakens metall år en förening af en atom qvåfve 

 med 4 atomer våte, som Gay-Lussac och The- 

 NARD förmodat, eller af en atom nitricum, och 6 

 atomer våte, som jag gissat. I förra fallet skulle 

 saltet synas sammansatt af jerncyanure och blåsy- 

 rad ammoniak, och blåsyrans våte skulle då vara 

 förenad med ammoniaken till ammonium, i sed- 

 nare fallet deremot skulle i saltet ej finnas något 

 annat våte ån det som tillhorer ammoniaken. Men 

 hår gifves ånnu ett tredje fall, att nemligen saltet 

 år en förening af blåsyrad jernoxidul med blåsy- 

 rad ammoniak , som icke utan att fullt decoinpo- 

 riera5 kan förlora det vatten som gor jerncyanurea 

 till blåsyradt salt, och det var just detta fall som 

 inträffade, och minskade i hog grad intresset af det 

 resultat jag våntat. 



Till bestämmandet hvilketdera af dessa fall 

 som verkligen åger rum hor inga svåra eller två- 

 tydiga analytiska resultat. Saltet måste på en atom 

 jern innehålla 4 atomer Ammoniak , emedan det 

 presupponerade syret i detta alkali måste blifva tva 



