274 



Af dessa forsoli ser ået således ut att finnas 

 tvenne blå f6rening;ar, af hvilka den ena år sanj- 

 mansatt af 3 atomer blåsjrad jernoxidul och 4 ato- 

 mer blåsyrad jernaxid, och den andra år ett ba- 

 sikst salt af i atom neutral blåsyrad jernoxidul ofh 

 2 atomer basisk blåsyrad jernoxid; den förra af 

 dessa bildas genom neutrala Jernoxidsalters uifåll- 

 ning med blodluts-salter, och den sednare genom 

 den blåsyrade jernoxidulens blånande i luften. Om 

 den förra, såsom der ?.f forbrånnings-forsokeo skulle 

 kunna slutas, i stråns torrknino ofver^år till den 

 sednare, så måste det ske derigenom, ati en 'del af 

 jernoxidulen högre oxideras och litet blåsyra forfiy- 

 ger, så att jernet deri qvarhåller )emt det cyanogene 

 hvarmed det bildar cyanure. Härmed otverensståm- 

 mer likvål icke den omständigheten, att vid berli- 

 nerblåtts bränning ingen forlust blir for syre ijern- 

 oxiden och att ingen blåsyra vid tvättning af ber- 

 linerblått upptages af tvättvattnet eller bortgår i gaz- 

 form vid en lindrig torrkning, samt att torrt och 

 rent berlinerblått ger samma resultat då det analy- 

 seras med alkali och med svafvelbuden våt£i;a2, 

 som ett ånnu ej torrk3dt. Således synes nyckeln 

 till utredandet af alla niotsågelserna ännu felas oss. 



Det kan icke undfalla en uppmårksam läsare, 

 att de phénomén, som af cyanogene och blasjran 

 frambringas, till alla delar låta förklara sig efter 

 eo dylik theorie med den, som Gay-Lussac och 

 Thénard framstålldt rörande saltsyrans och dea 

 syrsatta saltsyregazens föreningar, och som sedan 

 blifvit ytterligare utvecklad både af dem och af 

 Davy, och denna ofverensståmmelse skall utan 

 tvifvel af många betraktas såsom et< ytterligare be- 

 vis på rigiigheten af den nyare theoriens använ- 

 dande åfven på saltsyran. 



