2S9 



torr, och ej visar minsta tecken till kristallisation. In» 

 laggd i kokadt vatten i en korkad flaska, förvandlas 

 den åter till berlinerblått. Detta fårhållande synes 

 bevisa att dessa kroppar verkligen åro föreningar 

 af blåsyrade salter med svafvelsyra , och ej afcya- 

 nurer med syran; men af syrans svartnande mär- 

 kes, att blåsyra eller cyanogen vid berlinerblåtts 

 upplösning sattes i frihet och fSrstores, oeh det 

 det deraf uppkommande svafvelsyrade jernoxidsal- 

 tet år i svafvelsyran lika olösligt som den andra 

 föreningen. Derfore faller också den vid berliner- 

 blåens regeneration erhållna vätskan omnigtjernoxid 

 sned caustik ammoniak. 



7. SvafveUyra med cymmren af jern och sitfver. 

 Lösningen sker tåmmeligen lått, med lemning af 

 ett gulbrunt åmne, vätskan år fårglos, svartnar ej 

 i solen och afsåtter genom syrans deliquescering i 

 luften efter hand på bottnen små, glänsande fårg- 

 losa kristaller, af svafvelsyrad silfveroxid. 



8. SvafveUyra med qvicksilfver^cyamire', då bå- 

 da sammanrifvas blir cyanuren klisterlik och sväl- 

 ler ut , samt ger tydlig lukt af blåsyra. Öfvergju- 

 ten med syra, sjunker den nya föreningen till bott- 

 nen och syran fårgar sig gulaktig af litet blåsyra som 

 sönderdelas. Den håller upplöst en ringa portion 

 af föreningen och grumlas derfore vid utspädning 

 först och klarnar sedan , då mera vatten tillsattes. 



Det återstår oss nu åer\ intressanta frågan: 

 for hvad skola dessa förändringar anses? Den år 

 icke så lått att nöjaktigt besvara, helst de tillika 

 innehålla alla elementerna for blåsyrade salter; dock 

 synes det mig for det närvarande sannolikast att 

 de icke kunna vara svafvelsyrade cyamirer, i h vilka 

 cyanogen ersätter syrets plats, utan snarare sii,rs 

 diibbelsatter af två baser och två syror, 1 favilka 

 blåsyran icke år fiygtig, ungefår så som den qvar- 



