3ot 



bristen af erfarenliefe hos dle yngre Läkare som ut- 

 sagos att förestå dem, gjorde att Statens medel härvid 

 användes utan motsvarande framgång. Detta föran- 

 ledde AcHÄRius au föreslå en större beständig 

 Curhus-anstalt, hvarest de sjuke från provinsen kun- 

 de mottagas och genom daglig Låkaretillsyn behö- 

 rigt skofas , och Wadstena skickade sig härtill si 

 mycket båttre, som nödige hus och lågenheter der* 

 till redan förut funnos. Kongl. Coliegium Me- 

 dicutn gillade och understödde detta forslag och 

 Konungen stadfåstade år 1795 denna Curhus-inrått- 

 ning, till hvars Ofverlåkare cch Foreståndare Acha- 

 Bius forordnades» 1796 valdes Acharius till Le- 

 damot af KongL Vetenskaps- Aeademien. Ar 1805 

 täcktes Konungen utnårnna honom till Professor, och 

 1809 till Riddare af KongL Wasa-Orden. 



AcHARii kåraste sysselsättning forblef alltid 

 natural historien och han hade till hufvudforemål 

 for sina forskningar isynnerhet valt den mindre re- 

 digt kånda klassen af cryptogamiska vexter, som 

 fått namn a[ Lafvar eller Lichenes. Han stude- 

 rade dessas caraeterer med en större noggrannhet ån 

 någon före honom gjort, fann nyare och skarpare 

 methoder att åtskilja serskilta speeies, utarbetade for 

 dem en ny elassering, åtskiljde hvad som forufc 

 var forblandacLt' cch riglade forteckningen på dessa 

 natur-alster med en mångd nya slag oeh arter. Han 

 Dpphojde sig genom halten och vErdet af sina arbeten 

 till den mest classiska författare ofver dessa äm- 

 nen for sitt tidehvarf. Kan banda blef hans bort- 

 gång påskyndad af den rastlösa ifver hvarmed hans 

 undersökningar af några nya foremål anstålldes. 

 Hans halsa hade varit vacklande sedan Mars må- 

 nad 1819, och han hade begynnt lida af local 

 blodfullhet i hufvudet, svindel, sprängning i oto- 

 pen, lomhordbet och dylika syniptomer af en ajpo- 



